Vyrobilo studio "SOJUZMULTFILM"
VELKÉ POTÍŽE
Scénáø: Moris Slobodskoj
Režie: Valentina Brumberg, Zinajda Brumberg
Skladatel: Aleksandr Varlamov
Kamera: Jelena Petrova
Text ète: Maria Vinogradova
To je máma.
To je táta.
To je koèka.
To jsem já.
To je Kolja.
To je Kapa.
celá moje rodina.
Celá rodina dnes pláèe.
Nevím, co to znamená.
Radìji vám rovnou povím, jak to s námi bylo,
jak oni sami spolu o tom mluví.
Zaènu u Kolji.
Když byl menší, chodil jako všichni ostatní do školy,
ale uèení se mu nelíbilo.
Prý nevydržel sedìt ani hodinu.
Prý ho ze tøídy do tøídy za uši tahali.
V poslední tøídì zùstal viset.
A tehdy nám strýèek Vasja,
silný domácí uèitel,
pomohl Kolju vytáhnout.
Kolju vytáhli táta, Vasja, máma, Kapa.
Zaèali dumat a bádat, èím Kolja bude.
Shodli se, že do továrny nepùjde.
Musí odpoèívat, na univerzitu s ním.
Kolja se vším souhlasil, na vysokou školu chtìl.
Ale tam propadl,
na krk tátovi si sedl.
Teï má jedinou starost - vytøást tátovi kapsu.
Každý den jak do práce, chodí Kolja do restaurace.
Tam zvedá nohy a rozhazuje peníze.
Koupil magnetofon, pìstuje si vous.
Máma øíká, že mrská vodku jako koèí.
A teï vám povím nìco o Kapì.
Kapa je jako máma, ne jako táta.
Kapa - urostlá dívèina.
Kapa nemusí pracovat.
Kapa se nemusí uèit.
Kapa mùže žít jak chce.
Tak to vidí máma.
Máma sní o jednom:
"Kapa je jak obrázek,
proto na solidního muže
vyskoèit si bystøe musí.
Však její kamarádka Nina i kamarádka Nelly,
na solidního muže už si vyskoèily.
A u Kapy nic nefungovalo.
Máma se hroznì rozrušila.
Øíká si: "Kapka má v hlavì jen hadøíky.
Jen hadøíky, jen tanec a strýèci cizinci".
Ale našel se pro Kapu èlovìk solidní, pøímo dokonalý.
Spadl Kapì z nebe.
Nehnul se od ní.
Vláèel se za ní.
Taky hlavu ztratil.
Tohle je Kapino štìstí - má prý daèu.
Tahle daèa bude všech.
A kromì toho, na téhle daèe slepice peníze nezobou.
Kapa si mùže nechat zdát,
jaký spolu budou žít.
Naparádí ji jak královnu.
Bude se k ní modlit, na rukách ji nosit.
Ale podvedl mámu i tátu, sliby nedodržel.
Za mìsíc naši Kapu opustil a utekl.
I musela chudák Kapa
taky tátovi na krk vyskoèit si.
Táta táhne celou rodinu.
Táta už je unavený,
proto lednice bokem nechal odejít.
Lednice odešly,
ale pak se našly stopy.
A teï má táta strach, aby s ním nezametli.
Protože táta ví, že nepøítel je mu je v patách.
Už dávno se mu zdá, že mohl by tátu sníst.
Není jasné, proè ho ještì nesnìdl.
Kape na tátu, kope pod nìj.
A zas svùj charakter projevil,
na tátu revizory poslal.
Aby nebyl skandál a ostuda,
táta musel podmazat revizora.
Øekl si, že revizoru tlapku namaže,
a ten pak zavøe oèi.
Ale táta mazat neumìl,
revizor oèi nezavøel.
Protože oèi se nechtìly zavírat,
zaèal se táta zašívat.
Táta zašívá se dlouho, táta je zneklidnìn.
Ale pak se táta pøestal zašívat
a zaèal se vykroucet.
Táta se chtìl vykroutit, ale nešlo to.
A teï, øekla Kapa, ho strèí do díry.
Sousedé nás pomlouvají,
starý soustružník, strýèek Fjodor, na mou rodinu se zlobí.
Darmožrouti, øíká.
Ptám se souseda, co že jsou to darmožrouti.
A na to soused øíká mi:
"Je to Kolja, je to Kapa,
je to máma, je to táta,
je to celá moje rodina,
až na koèku a mì.
A to je všechno. Nashledanou.
Konec